Tuo oli hulluinta, mitä olen koskaan nähnyt!
- Monensiako ne olivat, 26:s ja 27:s? - 27:s ja 28:s.
Kunnioitusta. Eminem! Ootko kunnossa?
Tuo... Oli... Mahtavaa!
Suomennoksen tarjoaa:
Suomennos: Kahvo Oikoluku: pexi
- Näetkö tuon höyryn? - Ja valot päällä?
Tuossa rakennuksessa on sähköä.
Mitä ne siellä tekevätkään, se ei ole meidän huolemme.
Käsky on löytää turvallisin reitti Charlestoniin, -
joka tarkoittaa sitä, että tämä paikka on kierrettävä kaukaa.
- Olet ollut hiljainen viime aikoina. - Ei ole mitään sanottavaa.
Syöt yksinäsi, tuskin nukut. Aivan kuin olisit eri henkilö.
- En halua puhua siitä. - Me kaikki kaipaamme Jimmyä.
Mutta sinun on keksittävä keino päästä siitä yli.
Hei! Nuo ovat pyörämme!
Voitko uskoa tuota? Mistä hitosta he oikein tulivat?
Emme palaa leiriin ilman noita pyöriä.
- Mitä sinä teet? - Yritän jotain.
He ovat menossa itään.
- Mistä sinä sen tiedät? - Kuulen moottoreiden äänet.
Vie nämä keittiöön puolestani.
Katso minua.
- Hyviä uutisia. - Lähtivätkö muukalaiset?
Kuka kertoi? Halusin olla ensimmäisenä. Ajattelin sen tekevän vaikutuksen.
Oliko sinulla oikeitakin hyviä uutisia?
Suklaapiirakka? Mistä sinä tämän löysit?
Löysimme yksikköni kanssa korealaisen ruokakaupan, johon ei oltu edes koskettu.
Keräsimme tarpeeksi ruokaa viikoksi.
Ja muistan, että kerroit pitäneesi niistä lapsena.
Olin koukussa näihin.
Nämä pitivät minut lihoissa lukioon asti.
En uskonut syöväni näitä enää koskaan.
En minäkään.
- Anteeksi. - Ei se... - ÄIkää minusta välittäkö.
Ei se mitään. Minun pitääkin mennä etsimään Matt.
- Lähetin hänet ensimmäiselle tehtävälleen tänään. Lähdenkin tästä... - Selvä.
Löydämme sitä.
Nyt kun meillä on tarpeeksi ajoneuvoja pois pääsyyn.
Ehkä voisimme mennä sinisille vuorille.
Siellä on paljon eläimiä. Olisi kiva saada välillä tuoretta lihaa.
Mitä sinä muka tiedät metsästämisestä?
Enemmän kuin sinä. Isä tapasi viedä minut ja siskoni metsälle.
- Haluan vain puhua pyöristä. - 15 yhtä vastaan?
Ei ole mitään puhumista.
- Painu helvettiin täältä. - Sinuna perääntyisin.
- Niinkö? - Kyllä vain.
Elleivät he laske aseitaan viidessä sekunnissa, sinä kuolet.
1...
2...
3...
- Diego... - 4...
Laskekaa aseet.
Laskekaa kaikki aseenne maahan.
Diego? Sekö on nimesi?
No, minä olen Hal. Ja tuo on veljeni, Ben.
Ottakaa vain pyörät, ja lähtekää.
Oletteko täällä keskenänne? Ei aikuisia?
- Emme tarvitse heitä. - Aikuiset tapattavat meidät.
Suojelemme toisiamme.
Väkemme on leiriytyneenä tässä lähellä.
Meillä saattaisi olla ylimääräisiä pyörän osia.
Tai ainakin vähintään ruokaa ja vettä.
Teille voisi olla kunnon ateria paikallaan. Ei pahalla.
- Sano kyllä. - Hilary, Sean, Julian ja Rob, tulkaa mukaan, tarkistetaan asia.
Te muut... Pitäkää linnake pystyssä.
Palaamme mahdollisimman pian.
Kiitos.
Se meni näi. Kuulkaas.
Jou, meijän kamu Matt, se meni kujalle, -
ja oli niinku hä, pyydystetään kipittäjä, -
annetaa niille selkään, ja ammutaan päähän, tik tik, pum!
ja kipittäjät sano läts!
Ei hassumpaa.
Jou, no mitä, Mason-jätkä?
Hän on yhdeksän-vuotias. Kaljaa? Käytä päätäsi.
- Pikkujäbä on vaa pitämässä kuppia. Me juhlitaan. - Niinkö?
- Kaksi tappoa lisää tänä aamuna, pomo. - Todellako?
Isä, se oli tosi mahtavaa! Johdatin yksin kaksi kipittäjää Tectorin ampuma-alueelle.
Mitä tarkoitat johdattamisella? Hänen piti olla vain juoksijana.
"Ilmoittakaa leiriin, jos näette muukalaisliikettä."
Me nähtiin tilaisuus, ja käytettiin se.
Ja käytitte poikaani kipittäjäsyöttinä?
Ne oli ansassa. Ihan kuin kalat tynnyrissä.
- Isä, ei se ollut... - Matthew.
Teck ja mä ollaan tapettu enemmän kipittäjiä, kuin kukaan muu.
Turpa kiinni, Boon. Hän on oikeassa. Me mokasimme.
Eikä mokattu. Se on moka, jos ei oltaisi osuttu.
- Entä, jos ette olisi osuneet? - Meidän homma on osua.
Hei, olet 20-vuotias! Myit kännyköitä vuosi sitten!
- Mitä, jos ette olisi osuneet? - Me osutaan... - Boon!
Käskyni olivat selkeät, tarkkailkaa tilannetta, -
ei "maalatkaa maalitaulu poikani selkään!"
Anna se Barrett-kivääri toiselle ryhmälle. Ette ole enää tarkka-ampujina.
Ja te molemmat menette puhtaanapitoryhmään, kunnes toisin määrään.
Voitte poistua.
Mennään.
Et lähde seuraaville tehtäville, Matt.
Hienoa. Sinä pilasit kaiken.
Ongelmia paratiisissa?
Kurinpitokysymys. Pystyn hoitamaan sen.
Sen täytyy olla Hal ja Ben.
- Mitäs meillä tässä on? - Löysimme heidät varastosta.
Puoliksi nääntyneinä. Ei aikuisia.
Ehkä voisimme auttaa heitä.
- Jeanne? - Isä.
Jeanne?
- Isi. - Jeanne! Pikkutyttöni.
Jeanne.
- Miten hän kuoli? - Halvaukseen.
Hänen verenpainelääkkeensä loppuivat.
- Äiti unohti aina täyttää sen. - Minä tein sen hänen puolestaan.
Niin minäkin. Sen jälkeen, kun erositte.
Ajattelin sinua paljon. Kuvittelin, että olit kuollut.
Tulin etsimään sinua, Jeanne.
Sinua ja äitiäsi, ja...
siskoasi.
Olisinpa ehtinyt sinne aiemmin.
Olemme yhdessä nyt. Vain sillä on väliä.
Kaipasin sinua, isä-karhu.
Minäkin kaipasin sinua, karhunpentu.
Ja mitä muuta?
Huomasitteko tehtaan Barnardin ja High Streetin kulmassa?
- Näimme sen. - Siellä on paljon taistelubotteja.
- Ja lapsia, joilla on niitä parasiittejä selässään, ja lutikoita. - Lutikoita?
- Niitä isoja ötököitä. - Aivan. Me kutsumme niitä kipittäjiksi.
Minun vikani.
- Kostan sen vielä. - Onko hän tyttöystäväsi?
Ei. Olemme vain ystäviä.
Pilailet, eikö?
Tyttö potkaisi juuri pallon naamaasi, ja sinä hymyilet kuin lottovoittaja?
Hei, isä. Diego esitti juuri hyvää tiedustelumateriaalia.
- Charlestonin matkaa varten. - Hyvä. - Mitä siellä Charlestonissa on?
Huhuja selviytyjien yhdistymisestä melko merkittäväksi vastavoimaksi.
- Ryhmäsi voi liittyä joukkoomme, jos haluatte. - Mietimme sitä.
Auto on valmiina, jos haluat lastata tarvikkeita.
Jamil keräsi joitakin pyörän osia, joilla voitte ehkä korjata omanne.
Olen pahoillani, ettemme voi antaa enempää, mutta olemme melko tiukilla itsekin.
Se on jo enemmän kuin tarpeeksi.
Selvä. Tulkaa.
Mennään.
Matt.
- Olen pahoillani, jos nolasin sinut eilen. - Etkä ole.
- Mitä? - Tiedän, että haluat olla taistelija, mutta sinulla on paljon opittavaa.
Käskyjen noudattaminen, näin aluksi.
Tein hyvää työtä. Tapoin kaksi kipittäjää.
Olisit voinut tapattaa itsesi siinä samalla. Se ei ollut fiksua.
No, ei ollut muukalaisten alukseen meneminenkään, isä.
Muistatko nämä, lentopalloturnauksistasi?
Olit suuri menestys.
Lastaamme autoa, jos haluat tulla auttamaan.
Tulen ihan kohta. Isi, tapasitko sinä Diegon?
En kunnolla. Olen Dan. Olen kuullut sinusta paljon.
- Puhutko jo espanjaakin? - Kyllä, isä. Puhun espanjaa.
- Hän on poikaystäväni. - Ystävällinen tyyppi.
- Hän on vain suojeleva. - Suojeleva? Miltä?
Sinun pitää vain oppia tuntemaan hänet.
- Olla avomielinen. - Minähän olen avomielinen.
Mistä lähtien?
Vauhtia, vielä kun olen nuori!
- Puhut siis espanjaa? - Kyllä vain.
- Oletko Meksikosta kotoisin? - Pennsylvaniasta, perheeni on Juarezista.
- Hauska tavata, olen Lourdes. - Diego.
- Tiedätkö mitään Parrasista? - Miksi kysyt?
- Minulla on perhettä siellä. - Ikävä kertoa tämä, Lourdes...
Ikävä kyllä se osa pohjoisesta Meksikosta tuhoutui.
Näyttää siltä, ettei kukaan selvinnyt.
- Hei, mikä on vialla? - En voi puhua. Anteeksi.
Hieno lippis. Oletko baseball-fani?
En. Minä vain löysin sen.
Olet se poika, joka auttoi tappamaan ne lutikat eilen?
- Kipittäjät. - Kyllä, minä se olen.
- Se kuulosti melko siistiltä. - Se oli.
Olin potkulaudallani, ja näin kaksi kipittäjää, mutta esitin, etten nähnyt niitä, -
ja sitten johdatin ne Boonin ja Tectorin ampuma-alueelle, -
ja he ampuivat niiden päät irti, ja ne räjähtivät kuin...
Se oli aika hyvin.
- Olemme valmiita. - Ajattelin, että ehkä minun pitäisi lähteä mukaasi.
- Älä huoli, isä. Pärjään kyllä. - Viet tarvikkeet, ja palaat heti takaisin.
- Olemme poissa enintään tunnin. - Oletko tulossa?
- Tietenkin. - Astukaa kyytiin!
- Kostan sen vielä. Tiedät sen. - Onko se lupaus?
Kyllä, tykkään sanoa, "kosto on minun, sanoi Hal."
Tämä ei vaikuta hyvältä.
Joku tuhosi paikkamme.
Robbien takki.
Auttakaa joku!
Jonny, oletko kunnossa?
- Lutikoita. - Kipittäjiä.
- Ne veivät kaikki. - Hei, kaveri, kauan siitä on aikaa?
En minä tiedä.
Heidät valjastetaan.
Tuo tehdas tuossa. Siellä olemme nähneet paljon valjastettuja lapsia.
Ja tuon rakennuksen näimme eilen tiedustelulla. Siinä rakennuksessa on sähköt.
- Ja mechoja vartioimassa sitä. - Ehkä ne muuttivat tehtaan valjas-laitokseksi.
- Se selittäisi vartioinnin. - Selvä. Ben.
Mitä muistat paikasta, jossa sinut valjastettiin?
- En paljoakaan. Vain osia. - Mitä tahansa, mitä muistat auttaa meitä.
- Ensin ne pitivät meitä sellissä. - Kuinka pitkään?
- En tiedä. - Mitä muuta?
Ne veivät meidät valjastuskammioon.
Kuinka kaukana se oli sellistä?
- Olen pahoillani. En muista sitä. - Selvä. Tuhlaamme vain aikaa.
- Tiedämme heidän olevan siellä. Lähdetään. - Ei niin nopeasti. Tarvitsemme suunnitelman.
- Improvisointi vain tapattaa ihmisiä. - Miettiessäsi suunnitelmaa, -
ne valjastavat ystäviämme.
En vaaranna ihmisten henkiä sillä, että sinä voit rynniä sinne.
Hyvä on. Jääkää tänne karttojenne kanssa. Minä lähden sinne.
- Sanoin, että ei. - En tottele kenenkään käskyjä, varsinkaan miehen, -
- joka ei voinut pelastaa edes omaa perhettään. - Kuunteles nyt, nilkki... - Isä, lopeta!
- et puhu minulle perheestäni! Kuuletko sinä? - Sanoin, että lopeta se! Lopeta!
Sanoinhan, ettei hän ole muuttunut.
- Jeanne, olen pahoillani. - Jos olisit pahoillasi, yrittäisit olla erilainen.
Etkä olisi sama vihainen kontrollifriikki.
- Juuri tämän takia äiti potki sinut pihalle. - Jeanne.
Lopultakin. Mitä teemme?
- Lähdemme heidän peräänsä. - Entä toinen Mass?
Niin, eikö meidän pitäisi odottaa Weaveria ja isääni?
En tarvitse kenenkään lupaa hakeakseni omaa väkeäni.
Liikkeelle.
- Oletko kunnossa? - Kyllä.
- Hyvä. - Entä sinä, kipittäjäntappaja?
Vielä on tilaa yhdelle.
Ottakaa aseenne, ja varustautukaa. Lähdemme viiden minuutin päästä.
- Ben, sinun ei tarvitse lähteä mukaan tällä kertaa. - Mistä sinä puhut?
Siitä, että palaat valjastuslaitokseen. Olen hieman huolissani.
- Huolissasi, että saatan seota tärkeällä hetkellä? - Ei. Ei kukaan ajattele niin.
- Hyvä. Koska lähden mukaan. - Halusin vain sanoa, että sinulla oli vaihtoehto.
Selvä. Kiitos.
Onko sinulla ylimääräistä haulikkoa?
Kaikki hyvin?
Kaikki, mitä Jeanne sanoi, on totta.
En ole koskaan hallinnut vihaani. Se pyyhkäisee lävitseni, kuin pensaspalo.
Jos olisin ollut parempi aviomies, parempi isä, -
hänen äitinsä ja siskonsa saattaisivat olla yhä elossa.
- En voi tehdä asialle enää mitään. - Kyllä voit.
Puhu hänelle, kuten puhut minulle nyt.
Niin.
- Ota minut mukaasi, pomo. - Sinut on penkitetty, Tector.
Pyydän. En olisi saanut asettaa poikaasi vaaraan.
Anna minulle mahdollisuus korjata asia.
Selvä. Ota ase. Mutta palaat puhtaanapitoon huomenna.
Kyllä, sir.
Matt!
- Mitä nyt? - En löydä Mattia. Hän ei ole teltassamme, eikä keittiössä.
- En tiedä, missä hän on. - Hän on poissa.
Kuin myös Jeanne.
- Kaikki pyörät ovat poissa. - Lähtivätkö he ilman meitä?
Tule.
Tuo on Mattin lippis.
- Luuletko, että torakat saivat heidät? - On vain yksi keino tietää varmaksi.
Maggie, Dai, Tector, menkää takakautta. Me menemme edestä. Liikkeelle!
ÄIkää pitäkö ääntä, ellei ole pakko. Liikettä!
Emme tunne rakennusta, tai sitä kävelemmekö ansaan.
Ei ole aikaa miettiä sitä.
- Apua. - Jeanne?
Jonny?
- Minä tässä, Jeanne. - Missä olemme?
Yritä pysyä rauhallisena. Olen tässä vieressä.
- Mitä se tekee? - Olen tässä, Jonny.
Jeanne!
Ota se pois!
- Jeanne! - Hiton lutikat! Painukaa helvettiin!
Älä itke veliseni. Siitä ei ole hyötyä.
Ne veivät toiset pois. Meidän on mentävä heidän peräänsä.
Ei! Ei!
Isä!
Anna minun mennä!
Hei!
Kuulostaa siltä, että he löytyivät.
- Jeanne! - Isi! - Jeanne!
- Olen tässä kultaseni. - Kiirehdi. Äkkiä, isä.
Olen tässä. Olen tässä.
- Kaikki hyvin. Oletko kunnossa? - Kyllä.
- Hei, olen tässä. - Olen pahoillani. Minun olisi pitänyt kuunnella sinua.
Olet kunnossa. Vain sillä on väliä.
Ben.
Lähdetään täältä.
Seuratkaa minua. ÄIkää katsoko taakse.
Etkö olisi voinut heittää sinne kranaattia?
Oletko kunnossa? Pystytkö vapauttamaan hänet?
Hoidetaan hommat ja häivytään. Kohta täällä on lauma kipittäjiä.
Senkin...
Olen kunnossa. Kaikki hyvin.
- Meidän pitää mennä. - Lähdetään! Olen kunnossa!
- Mitä se on? Lisää särkylääkkeitä? - Antibiootteja, estämään tulehdusta.
Saatko palkkaa niiden tyrkyttämisestä?
Ota se lääke.
Selvä.
Hei.
Tulen katsomaan sinua myöhemmin.
Käy sisään.
- Kuinka jalkasi voi? - Se on pelkkä tyhmä naarmu.
Jeanne...
ne asiat, mitä sanoit aiemmin...
- Unohda se. - Ei. Olit oikeassa.
Minä petin teidät.
Ja...
olisitte ansainneet parempaa.
Ei sillä ole enää väliä, isä.
- Haluan korvata sen sinulle. - Teit sen jo.
Etkö ole vihainen?
Sanon nyt suoraan.
Et ollut hyvä isä.
Mutta olet uskomaton johtaja.
Ja mitä vanhemmaksi tulen, sitä enemmän arvostan sinua.
Aion muuttua, Jeanne. Tarkoitan sitä.
Sinun vuoksesi.
Tiedän.
Kiitos.
Ystäväsi ovat varmaankin valmistautumassa lähtöön?
He halusivat minun kiittävän niistä ylimääräisistä tarvikkeista.
He todella pitivät teistä kaikista. Jopa Diego.
Mutta he eivät halua olla osa vastarintaa.
Heillä on mielestään parempi mahdollisuus selviytyä -
välttelemällä muukalaisia, ja etsimällä paikan piiloutua.
He saattavat olla oikeassa.
Jäät kaipaamaan Diegoa, etkö vain?
Kyllä.
Jään kaipaamaan häntä todella paljon.
- En halua hyvästellä häntä. - No, älä nyt, tule tänne.
- Kaikki hyvin. - Olen pahoillani.
Ei sinun tarvitse olla pahoillasi.
Kaikki hyvin, kultaseni. Se on vaikeaa, tiedän sen.
- Tiedän sen. - Niin, se on.
Kuule, minä... Ennen kuin unohdan.
Minulla on jotain.
- Kompassisi. - Niin.
Muistatko sitä, kun jäljitimme sitä peuraa Berkshiressä, ja hukkasimme ajantajumme?
Aurinko laski, ja meidän piti päästä takaisin leiriin.
. Kompassi. - Äiti oli raivoissaan. "Tiedät paremmin, kuin tuon, Dan!"
Mutta hän oli oikeassa. Minä... Olen pahoillani.
Lääkkeet taitavat jo vaikuttaa...
Annan sinun levätä.
Miten menee?
Hiljaisesti. Ei näytä siltä, että kipittäjät olisivat seuranneet meitä.
Katso mitä minä löysin.
Kuinka pitkään sitä on jatkunut?
- Mitä? - Älä viitsi, Ben.
Siellä valjastuslaitoksessa...
näin piikkiesi hohtavan.
Näit väärin.
Todellako? Niinkö aiot jatkaa tätä?
Aiot vain valehdella siitä? Toivot sen menevän pois, eikä pahenevan?
Niin! Juuri niin aion tehdä.
Kuka täällä ymmärtäisi hohtavia piikkejä?
Puolet näistä ihmisistä uskoo yhä, että minä tapoin Jimmyn.
Voit kertoa minusta, jos haluat, -
mutta en aio allekirjoittaa omaa kuolemantuomiotani.
Ja minä olen veljesi.
Yritän vain auttaa.
Tiedän.
Mutta sinun pitää perääntyä.
- Halusit nähdä minut, pomo? - Kyllä vain.
Tuossa on yksikön pyykit. Haluan, että peset ne.
- Kyllä, sir. - Sitten kun olet valmis, -
voit hakea Barrett-kiväärin ase-teltalta.
Laitan sinut takaisin tarkka-ammunta vuoroon.
- Kyllä, sir. - Mutta haluan, että teet jotain puolestani.
- Pidä Boon aisoissa. - Älä huoli siitä, pomo.
Jos hän ylittää linjan, työnnän kenkäni niin syvälle perseeseen, -
että hän maistaa kenkälankin.
Mitä on meneillään, Lo?
Mikset kerro minulle mitään? Ehkä voisin auttaa.
Minulla oli täti ja setä Parrasissa.
Se on pieni kaupunki, -
keskellä ei mitään, pohjois-Meksikossa.
Ja kysyn aina uusilta ihmisiltä, jos he olisivat kuulleet uutisia selviytyjistä.
Selvä.
Ja kysyin Diegolta...
ja hän sanoi kylän tuhoutuneen.
Ja tietenkin se on.
En tiedä miksi toivoin heidän jotenkin selviytyneen.
Olen idiootti.
Lo, et ole idiootti.
Ja olen pahoillani perheesi johdosta, -
mutta... Se ei tarkoita sitä, että lakkaisit toivomasta, -
se vain tarkoittaa, että sinun on toivottava jotain muuta.
Kuten Charlestonia.
Uutta elämää jonain päivänä, uutta perhettä.
Toivo on kaikki, mitä meillä on.
"Isä, olen pahoillani," -
"mutta en lähde mukaanne Charlestoniin. Sanoin kauheita asioita," -
"mutta haluan sinun tietävän, ettei sillä ole tekemistä tämän kanssa."
"Minulla on oma elämäni Diegon, ja muiden lasten kanssa."
"Ja vaikka halusinkin tulla mukaasi, tiedän, että he tarvitsevat minua, -
kuten toinen Mass tarvitsee sinua. Olen pahoillani, että hyvästelin näin."
"Jos olisin tehnyt sen kasvotusten, tiedämme molemmat, ettet olisi antanut minun lähteä."
"Rakastan sinua, isä-karhu. Aina ja ikuisesti, karhunpentu."
Ja siellä näkyy.